Menu
Rameau Jean (*19.02.1858 - †21.02.1942)
Dialogy, kterých nikdo neslyší
- přeložil Jaroslav Vrchlický
I.
- Jsem země. Kdo's ty?
- Člověk!
- Smilování!
ty věčný vrahu, v dravém hněvu vzplání
ty horší zvěře, viz jak denně zeje
můj bok a pod tvou sekerou se chvěje;
ó netrhej mi tvrdým pluhem záda,
nechť ať vždy velká, tučná, plná, mladá
spím v druha slunce záři plamenné,
v mém nitru neryj, Milost, milost!
- Ne!
+++
- Jsem žito. Kdo's ty?
- Člověk!
- Smilování!
chraň před kosou mne, jež se ke mně sklání
a řadou kosí moje rusé braty,
nech šumně houpat se můj brokát zlatý,
jak dámy hedbáv při večerním vánku.
Hleď, vesna třpytná zpívá při červánku,
ať větrem chvím se, hlavy vztyčené,
jak prapor! Milost, milost, milost!
- Ne!
+++
- Jsem kámen. Kdo's ty?
- Člověk!
- Smilování!
Hleď, matka země na srdci mne chrání,
v svých bujných ňader středu ta mne skrývá.
Ó nedovol, ať v boky moje vrývá
se kletý prach, jenž trhá mne a drtí.
Ó šetři mne a přej mi spánek smrti,
tvé nechci stavět věže kamenné,
ni mosty, chaty, jdi, ó milost!
- Ne!
+++
- Jsem železo. Ty?
- Člověk!
- Smilování!
ty barbare, tvé kladivo mne raní,
já krvácím a syčím v moři blesků,
to peklo, ďábel ty's, tvé oči v lesku,
páž černá, jež se v úhoz na mne houpá;
mne drtí kladivo tvé i tvá stoupa,
tvé rány jsou jak z děla ohromné,
ó milost, ušetři mne, milost!
- Ne!
II.
- Jsem člověk. Kdo's ty?
- Země!
- Smilování!
Ó vrať mi obilí mé, v hladu vzplání,
já volám, který tlamu na mě zeje,
pod pluhem darmo lůno tvé se chvěje,
ten darmo brázdí tvoje tvrdá záda,
ty's prázdna, kmotro, a juž nejsi mladá,
spíš darmo v záři slunce plamenné.
Chci žíti, dej mi chleba. Milost!
- Ne!
+++
- Jsem člověk. Kdo's ty?
- Žito!
- Smilování!
ó pomoz, pohled, hlad se ke mně sklání
a kosí šmahem žebráky, mé braty,
rosť, zelenej se, plaň, jak brokát zlatý,
jak hedbáv dámy při večerním vánku,
rosť, zraj, hle, srpen zpívá při červánku,
mějž skráně jako prápor vztyčené,
mé sypky obohať! Ó milost!
- Ne!
+++
- Jsem člověk. Kdo's ty?
- Kámen!
- Smilování!
já krad a vraždil, nyní stín mne chrání,
já o plesu snil ted mne žalář skrývá,
jak dásně obra kámen tvůj mne zrývá;
ó spadni, zboř se, ať se zhroutí, zdrtí
tvé oblouky, ať nepropadnu smrti,
ať mohu prchnout z vazby kamenné,
ó balvany, povolte! Milost!
- Ne!
+++
- Jsem člověk.
- Železo já!
- Smilování!
Ó guillotino, ostří tvoje raní.
Kat čeká, milost! Vidím moře blesků,
mráz probíhá mne, v nebes matném lesku
se trojhran tyčí, ve vzduchu se houpá
a padá, letí děsná smrti stoupa,
má šij se chví v té ráně ohromné,
juž letí, milost, milost, milost!
- Ne!
Související odkazy
Čítanka | - | Dialogy, kterých nikdo neslyší |
- | Dílo slunce | |
- | Kusy ráje | |
- | Nesmrtelnost srdce | |
- | Srdce básníkovo |
Diskuse k úryvku
Jean Rameau - Dialogy, kterých nikdo neslyší
Štítky
škorpion když jsem byla malá budulínek strach z něčeho Rob Grant urban Železný kruh existence báje a mýty dopis Karlu IV. Svět zvířat o mudrci bidpajovi řezáč reflexe Pavel Eisner oddyseova magda to snad není pravda baletka říkali mi leni Mann gramotnost Můj příběh První češka bible vznik sestra úzkost Jay Gatsby Michala Viewegha vnímání světa co povíš večer dnes
Doporučujeme
Server info
Počítadlo: 697 904 521
Odezva: 0.05 s
Vykonaných SQL dotazů: 6
Návštěvnost: TOPlist.cz - školství › Český-jazyk.cz
© 2003-2024 Český-jazyk.cz - program a správa obsahu: Ing. Tomáš Souček, design: Aria-studio.cz Autoři stránek Český-jazyk.cz nezodpovídají za správnost obsahu zde uveřejněných materiálů! Práva na jednotlivé příspěvky vlastní provozovatel serveru Český-jazyk.cz! Publikování nebo další veřejné šíření obsahu serveru Český-jazyk.cz je bez písemného souhlasu provozovatele výslovně zakázáno! Užití výhradně jen pro osobní účely je možné.
Mapy webu Čtenářský deník - Životopisy - Čítanka - Spisovatelé Důležité informace Podmínky používání - Vyloučení odpovědnosti - Nastavení soukromí